URZEALA TRONURILOR
Sezonul 07, Episodul 03 "Justiția reginei"
- Bastardul de Winterfell. - Piticul de Casterly Rock.
Cred că ultima oară ne-am văzut pe Zid.
Te ușurai peste margine, dacă-mi aduc bine aminte.
Te-ai ales cu niște cicatrici pe parcurs.
A fost un parcurs lung. Dar suntem amândoi teferi.
- Sunt Tyrion Lannister. - Davos Seaworth.
Cavalerul Ceapă.
Am fost adversari în bătălia de la Golful Apei Negre.
Din nefericire pentru mine.
Missandei e cea mai de încredere consilieră a reginei.
Bun venit la Stânca Dragonului ! Regina noastră știe c-ați bătut cale lungă.
Prețuiește eforturile pe care le-ați făcut în numele ei.
Dacă nu vă e cu supărare, predați armele.
Firește.
Pe aici, vă rog !
De unde ești ? Nu recunosc accentul.
- M-am născut în insula Naath. - Aud că e superb acolo.
Palmieri și fluturi. Eu unul n-am fost acolo.
Locul ăsta s-a schimbat.
Și Sansa ? Aud că e teafără și nevătămată ?
- Da. - Nu mai poate de dorul meu ?
O căsătorie de formă. Și neconsumată.
- N-am întrebat. - Așa a fost. N-a fost. În fine.
E mult mai deșteaptă decât lasă să se vadă.
- A început să arate. - Bine.
Vreau să aud cum a devenit un recrut al Rondului de Noapte regele Nordului.
Dacă-mi spui cum a devenit un Lannister Mâna lui Daenerys Targaryen.
O poveste lungă și sângeroasă. Sincer, am fost mai tot timpul beat.
Stegarii mei mă cred neghiob, fiindcă am venit aici.
Firește. Dacă eram Mâna ta, te-aș fi sfătuit să nu faci asta.
O regulă de ținut minte : bărbaților Stark nu le priește Sudul.
Adevărat. Dar eu nu sunt un Stark.
Aș spune că te obișnuiești cu ei, în cele din urmă ... Dar aș minți.
Vino, te așteaptă mama lor.
M-am întrebat de ce n-ai fost acolo să întâmpini oaspeții.
Ne-ai implorat să-l chemăm pe regele Nordului.
Nu vrei să-l revezi ?
Mi-am făcut treaba. Am reunit gheața și focul.
Ciudat ! L-ai înălțat în slăvi pe Jon Snow,
dar, când vine, te ascunzi pe o stâncă.
Nu te-am luat drept o fată sfioasă.
A trecut vremea când șopteam la urechea regilor.
Mă îndoiesc. Dacă ne dai să gustăm puterea nouă, oamenilor din popor,
suntem ca leul care a gustat carne de om. Nimic nu e mai dulce.
Niciunul dintre noi nu mai e "om din popor".
Nu m-am despărțit în termeni buni de regele Nordului și de sfetnicul lui.
- De ce ? - Din cauza greșelilor mele.
Greșeli teribile.
N-aș reuși decât să le distrag atenția dacă aș rămâne.
- Și unde ai de gând să pleci ? - În Volantis.
Bine. Dacă nu te superi,
nu cred c-ar trebui să te întorci în Westeros.
Nu cred c-ai fi ferită de primejdii aici.
Mă voi întoarce, dragul meu Păianjen.
- Pentru ultima oară. - Doamna mea ...
Trebuie să mor în țara asta stranie. Ca și tine.
Ești în prezența lui Daenerys Născută din Furtună, din Casa Targaryen.
Moștenitoare de drept a Tronului de Fier,
regină de drept a Andalilor și a Primilor Oameni,
Protectoare a Celor Șapte Regate, Mama Dragonilor,
khaleesi a Mării de Iarbă, Cea Nearsă, Eliberatoarea de Robi.
El e Jon Snow.
E regele Nordului.
Îți mulțumesc c-ai bătut cale atât de lungă, lordul meu.
- Sper că marea n-a fost prea agitată. - Vântul a fost blând, Înălțimea Ta.
Iertare, știu că am un accent de Fundătura Puricilor,
dar Jon Snow e regele Nordului, Înălțimea Ta. Nu e un simplu lord.
- Iartă-mă ... - Acesta e Ser Davos Seaworth.
Iartă-mă, Ser Davos. N-am învățat de la magiștri.
Dar pot să jur c-am citit că ultimul rege al Nordului a fost Torrhen Stark,
care a plecat genunchiul în fața strămoșului meu, Aegon Targaryen.
În schimbul propriei vieți și al vieților nordicilor,
Torrhen Stark a jurat credință Casei Targaryen în perpetuitate.
- Sau am înțeles greșit ? - N-am fost acolo, Înălțimea Ta.
Nu, firește că nu. Totuși, un jurământ e un jurământ.
Iar "perpetuitate" înseamnă ... Ce înseamnă, Lord Tyrion ?
- Pentru totdeauna. - Pentru totdeauna.
Deci, presupun, lordul meu, c-ai venit să pleci genunchiul.
N-am venit pentru asta ...
Păcat ...
Ai bătut atâta drum ca să încalci jurământul făcut Casei Targaryen ?
Să încalc jurământul ? ! Tatăl tău mi-a ars de viu bunicul.
Mi-a ars de viu unchiul. Ar fi ars Cele Șapte Regate ...
Tatăl meu a fost un om rău. În numele Casei Targaryen,
îți cer iertare pentru crimele pe care le-a comis împotriva familiei tale.
Și îți cer să nu judeci o fiică după păcatele tatălui ei.
Casele noastre au fost aliate veacuri de-a rândul
și au fost cele mai bune veacuri din istoria Celor Șapte Regate.
Veacuri de pace și prosperitate, cu un Targaryen pe Tronul de Fier
și un Stark Păzitor al Nordului.
Sunt ultima dintre Targaryeni, Jon Snow.
Onorează jurământul pe care strămoșul tău i l-a făcut strămoșului meu.
Pleacă genunchiul, și te voi numi Păzitor al Nordului.
Împreună, vom salva această țară de cei care vor s-o distrugă.
Ai dreptate. Nu ești vinovată pentru fărădelegile tatălui tău.
Iar eu nu sunt legat de jurămintele strămoșului meu.
Atunci, ce cauți aici ?
Am nevoie de ajutorul tău, și tu, de al meu.
Ai văzut 3 dragoni zburând în înaltul cerului când ai venit ?
Da.
L-ai văzut pe dothraki, care au jurat cu toții să ucidă pentru mine ?
E greu să-i ratezi.
- Totuși, am nevoie de ajutorul tău ? - Nu ca s-o înfrângi pe Cersei.
Ai putea năvăli mâine în Debarcaderul Regelui și orașul ar cădea.
La naiba, noi era cât pe ce să-l cucerim fără dragoni !
Cât pe ce.
Dar nu ai luat cu asalt Debarcaderul Regelui. De ce nu ?
Singurul motiv la care mă pot gândi e că nu vrei să ucizi mii de nevinovați.
E cea mai rapidă cale de a câștiga războiul, dar refuzi să apuci pe ea.
Ceea ce înseamnă că măcar ești mai bună decât Cersei.
Totuși, asta nu explică de ce am nevoie de ajutorul tău.
Fiindcă acum, tu, eu, Cersei și toată lumea
suntem niște copii care joacă un joc și urlă că regulile nu-s cinstite.
- Mi-ai spus că-ți place omul ăsta. - Îmi place.
De când am dat ochii unul cu altul, a refuzat să-mi spună "regină",
a refuzat să se încline, și acum mă face copil.
Cred că ne face pe toți copii. E o figură de stil.
Înălțimea Ta, toți pe care-i cunoști vor muri până la terminarea iernii,
dacă nu învingem dușmanul din Nord.
Din câte îmi dau seama, tu ești dușmanul din Nord.
Nu sunt dușmanul tău.
- Morții sunt dușmanii. - Morții ...
- Tot o figură de stil ? - Oștirea morților s-a pus în mișcare.
Oștirea morților ?
Nu mă cunoști bine, lordul meu, dar mă crezi mincinos ? Sau nebun ?
Nu, nu cred că ești nici una, nici alta.
Oștirea morților există.
Umblătorii albi există. Regele Nopții există. I-am văzut.
Dacă trec de Zid, și noi ne sfădim între noi ...
Suntem terminați.
M-am născut la Stânca Dragonului. Nu că mi-aș aduce aminte.
Am fugit înainte să ne ajungă asasinii lui Robert.
Robert a fost cel mai bun prieten al tatălui tău, nu ?
Mă întreb dacă tatăl tău știa că prietenul lui a trimis asasini
ca să ucidă o fetiță în leagăn.
Nu mai are însemnătate, firește. Am trăit pe tărâmuri străine.
Atâția oameni au încercat să mă ucidă, încât nici nu mai știu cum îi cheamă.
Am fost vândut ca o iapă de prăsilă.
Am fost înlănțuită și trădată, siluită și pângărită.
Știi ce m-a ținut în picioare în toți acești ani în surghiun ?
Credința.
Nu în vreun zeu, nu în mituri și legende. În mine.
În Daenerys Targaryen.
Lumea nu mai văzuse un dragon de veacuri când s-au născut copiii mei.
Dothrakii nu mai traversaseră nicio mare. Au făcut-o pentru mine.
M-am născut să domnesc în Cele Șapte Regate și voi domni.
O să domnești peste un cimitir, dacă nu-l învingem pe Regele Nopții.
Războiul împotriva surorii mele a început deja.
Nu poți avea pretenția să oprim lupta și să luptăm alături de tine
împotriva a ceea ce ai văzut dincolo de Zid.
Nu-l crezi. Înțeleg, sună nebunește.
Dacă soarta a readus-o pe Daenerys Targaryen pe țărmurile noastre,
l-a făcut și pe Jon Snow regele Nordului.
Ai fost prima care i-a adus pe dothraki în Westeros ?
El e primul care i-a aliat pe sălbatici și pe nordici.
A fost numit Lord Comandant al Rondului de Noapte,
a fost numit rege al Nordului nu datorită obârșiei alese.
N-are așa ceva, e un nenorocit de bastard.
Toți afurisiții ăia duri l-au ales conducător,
căci cred în el.
Toate lucrurile în care nu crezi, el le-a înfruntat.
A luptat împotriva lor, spre binele oamenilor lui.
Și-a pus viața în joc pentru oamenii lui.
A primit un cuțit în inimă pentru oamenii lui. Și-a dat ...
Dacă nu lăsăm deoparte dușmănia și nu ne aliem, vom muri.
Și n-o să mai conteze al cui schelet va sta pe Tronul de Fier.
Dacă nu mai contează, atunci, poți să pleci genunchiul.
Jură-i credință reginei Daenerys, ajut-o s-o învingă pe sora mea,
și, împreună, oștirile noastre vor apăra Nordul.
Nu e timp pentru așa ceva. Nu e timp pentru nimic din astea !
- În timp ce stăm și dezbatem ... - Nu durează mult să pleci genunchiul.
- Închină-ți sabia în slujba ei. - De ce aș face asta ?
Nu vreau să te jignesc, Înălțimea Ta, dar nu te cunosc.
Pretenția ta la tron se sprijină în întregime pe numele tatălui tău
și propriul meu tată a luptat împotriva Regelui Nebun.
Lorzii din Nord au avut încredere în mine să-i conduc
și voi continua s-o fac cât pot de bine.
E drept. Drept e și să subliniez
că sunt regina de drept a Celor Șapte Regate.
Când te declari rege al regatului din Nord,
te răzvrătești pe față.
Iertați-mi lipsa de maniere.
Sunteți amândoi obosiți după lunga călătorie.
Vă vom pregăti niște băi și vă vom trimite cina în camere.
Sunt prizonier ?
Încă nu.
Aliații noștri din Insulele de Fier și Dome au fost atacați.
Au scăpat 2 sau 3 corăbii, restul, scufundate sau capturate.
Ellaria și Șerpoaicele Nisipului, moarte sau capturate.
- Greyjoy-ii, morți sau capturați. - Cu toții ?
Ridicați-l !
- Soră-ta e moartă ? - E în mâinile lui Euron.
L-ai văzut când a luat-o captivă ?
- Dar tu ai scăpat ? - N-am putut s-o salvez. Am încercat.
Nu mai erai aici, dacă ai fi încercat.
Trădătoarelor !
- Ce târfă ! - Trădătoareo !
Asta da, viață ! Uită-te la ei cum aclamă un Greyjoy !
Trebuie să fiu sincer, mi s-a întărit mădularul.
L-ai văzut fața micuțului Theon, înainte să sară în apă ?
Ce fătălău !
Regina mea, te rog, să primești acest dar
din partea tuturor supușilor tăi credincioși din Insulele de Fier.
Îți ofer ceea ce niciun alt bărbat n-a fost în stare să ofere : dreptate.
Dreptate pentru fiica ta asasinată.
Te-ai dovedit cel mai mare căpitan de pe Cele Paisprezece Mări
și un adevărat prieten al Coroanei.
Meriți mai mult decât un prieten.
Și tu meriți să fii răsplătit cum se cuvine pentru eroism.
Nu vreau decât o singură răsplată.
Vei avea ce-ți poftește inima ... După ce câștigăm războiul.
Cu Euron Greyjoy la comanda forțelor noastre navale
și cu Jaime Lannister în fruntea oștirilor noastre,
fiii și fiicele Westerosului ne vor apăra țara.
Nimic nu se compară cu asta, nu-i așa ? Iubirea oamenilor ...
Deși cred că tu n-ai de unde să știi.
Aceeași gloată a scuipat-o pe soră-mea nu cu mult timp în urmă.
Și, dacă ne trădezi, îți vor aclama căpățâna înfiptă într-un stâlp.
Sau pe a ta. Le plac căpățânile tăiate, de fapt.
Ascultă, dacă ai vreun sfat, mi-ar plăcea să-l aud.
Când avem o oră sau două să vorbim, ca frații.
- Sfat ? - Îi place blând sau dur ?
Un deget în fund ? Nu acum. Vorbim mai târziu.
Vreau să știi că înțeleg.
Deși suntem dușmance, înțeleg furia care te animă.
Am fost acolo atunci când Ser Gregor i-a zdrobit capul ibovnicului tău.
Dacă închid ochii, pot să aud capul lui Oberyn pocnind.
Urletul tău.
N-am mai auzit niciodată așa ceva. Mi-am zis : "Dragoste adevărată."
Oberyn arăta minunat în ziua aia, fără îndoială.
Se mișca ca nimeni altul. Mânuia sulița mai bine ca oricine.
Nici măcar Ser Gregor nu l-a putut opri. Dacă nu l-ar fi tachinat !
Ar fi putut să plece și să-l lase să moară pe bietul Ser Gregor.
Dar nu așa proceda ibovnicul tău, nu ?
Acum e îngropat undeva.
Și uite-l pe Ser Gregor mai puternic ca oricând.
Trebuie să-ți fie greu să vezi asta.
Când mi-a fost răpită fiica, singura mea fiică ...
Nu-ți poți închipui cum e decât dacă ai pierdut un copil.
Am hrănit-o eu însămi la sân, deși mi-au spus s-o dau unei doici.
Nu puteam îndura s-o văd în brațele altei femei.
Eu n-am avut o mamă, dar Myrcella a avut.
Era a mea, și tu mi-ai răpit-o. De ce ai făcut asta ?
Nu mai are importanță.
Și fiica ta e frumoasă.
Ochii ăia căprui, buzele ... O frumusețe dornisheană fără cusur.
Îmi închipui că e preferata ta.
Știu, n-ar trebui să avem preferați, dar oameni suntem.
Iubim pe cine iubim.
Iartă-mă, nu înțeleg ce spui.
Călușul mă împiedică să aud ce spui.
Trebuie să fie frustrant.
Cu toții facem alegeri. Tu ai ales să-mi ucizi fiica.
Pesemne că te-ai simțit puternică după ce ai ales asta.
Acum te mai simți puternică ?
Nu dorm prea bine. Nu dorm deloc, de fapt.
Stau în pat, mă uit la baldachin
și mă gândesc la moduri de a-mi ucide dușmanii.
Cum s-o distrug pe Ellaria Sand, femeia care mi-a ucis singura fiică ?
M-am gândit să-l pun pe Ser Gregor să-ți zdrobească capul, ca lui Oberyn.
Ar fi poetic, bănuiesc, dar e o moarte prea rapidă.
M-am gândit să-l pun să-i zdrobească căpățâna fiicei tale.
E așa de frumoasă !
Gândul la acest chip încântător, pocnind ca un ou de rață ...
Nu, nu se cuvine !
Mama ...
Qyburn, aici de față, e cel mai isteț om pe care-l știu.
Îndeajuns de isteț, încât să afle cu ce otravă ai ucis-o pe Myrcella.
- Lungul Rămas-Bun, parcă ? - Lungul Adio.
Asta e.
- În cât timp își face efectul ? - E greu de spus.
Ore, zile, depinde de constituția subiectului.
- Dar moartea e sigură ? - Da, Înălțimea Ta, sigură.
Fiica ta va muri aici, în această temniță,
și vei fi alături de ea, privind-o murind.
Îți vei petrece aici tot restul zilelor.
Dacă refuzi să mănânci, îți vom îndesa mâncarea pe gât cu forța.
Vei trăi s-o vezi pe fiica ta cum putrezește.
Să vezi chipul acesta fără cusur cum se preface în os și țărână.
Tot timpul, punând în balanță alegerile pe care le-ai făcut.
Asigură-te că gărzile schimbă torțele o dată la câteva ore.
Nu vreau să-i scape nimic.
Nu fă asta !
Ce faci ? Nu poate să ne vadă nimeni așa.
Sunt regina Celor Șapte Regate. Fac ce poftesc.
Iartă-mă, Înălțimea Ta. A venit vizitatorul din Braavos.
Bine. Și să schimbi așternuturile.
Îndată, Înălțimea Ta.
Nu, mulțumesc.
Condoleanțe, Înălțimea Ta, pentru moartea fiului tău.
După toate relatările, era un tânăr de ispravă.
Banca de Fier nu te-a trimis aici să oferi condoleanțe.
Condoleanțe și felicitări.
Să devii prima regină a Celor Șapte Regate
e o ispravă demnă de toată lauda.
Banca de Fier apreciază faptul că ai înlăturat jugul superstiției,
eliberând Coroana de elementele care căutau să submineze domnia legii.
Distrugerea Septului lui Baelor a fost un accident tragic.
Într-adevăr. Dar uneori tragediile sunt necesare
pentru a restabili ordinea și cârmuirea după preceptele rațiunii.
Banca de Fier își vrea aurul înapoi.
Nici tatăl tău nu vorbea pe ocolite.
Dar da, datoriile voastre sunt considerabile.
Și acum porți un război pe câteva fronturi.
Știm amândoi cât de scump poate fi războiul.
Și știm amândoi că aurul câștigă războaie.
Ai vistieriile goale. Risipa răposatului tău soț e de vină.
Cei mai bogați aliați ai tăi, Casa Tyrell, îți sunt dușmani acum.
Ești înconjurată din toate părțile de rivali la Tron.
Și Banca de Fier vrea să pună rămășag pe un învingător.
Noi nu punem rămășaguri.
Investim în întreprinderi despre care credem că vor avea succes.
Un fel dichisit de a spune "rămășag".
Războiul a început deja, am atacat prima.
Am decapitat șerpoaica dornisheană. Flota mea stăpânește Marea Îngustă.
Flota lui Euron Greyjoy stăpânește Marea Îngustă.
- Euron Greyjoy mi-e credincios. - Deocamdată.
Daenerys Targaryen are 3 dragoni în toată firea.
Cât de bine rezistă corăbiile de lemn împotriva dragonilor care suflă foc ?
Dragonii ei s-ar putea să nu fie atât de invulnerabili pe cât îi cred unii.
Dar hai să vorbim despre fata Targaryen. Vreți să investiți în ea ?
Bănuiesc că Banca de Fier a investit mult aur în negoțul cu sclavi.
Cum arată profiturile, acum, că Daenerys a eliberat toți sclavii ?
Negoțul cu sclavi merge mai rău, e adevărat.
Se consideră mai mult o revoluționară, decât o regină.
În experiența ta, ce pățesc bancherii ajunși pe mâna revoluționarilor ?
Lannisterii datorează destul de mulți bani Băncii de Fier,
dar Lannisterii își plătesc mereu datoriile.
Poți spune asta despre foștii sclavi, dothraki sau dragoni ?
- Se vede că ești fiica tatălui tău. - Dă-mi două săptămâni.
Fii oaspetele meu de onoare în Debarcaderul Regelui.
Și, când te vei întoarce în Braavos, îți jur,
datoria mea va fi plătită în întregime.
Am venit să fiu posomorât, după eșecul de a prezice atacul lui Greyjoy.
Îmi îngreunezi sarcina. Arăți mult mai bine posomorât decât mine.
Mă faci să simt că dau greș și când mă posomorăsc c-am dat greș.
Sunt prizonier pe insula asta.
N-aș spune că ești "prizonier" pe insula asta.
Ești liber să te plimbi prin castel, pe plaje, să mergi oriunde vrei.
- Numai la corabie, nu. Mi-ați luat-o. - N-aș spune că ți-am luat corabia.
Nu joc jocuri de cuvinte cu tine. Morții vin după noi toți.
Tu gândește-te ce e de făcut cu flota mea lipsă și cu aliații uciși,
și eu o să mă gândesc ce e de făcut cu umblătorii tăi.
Și mie mi-e greu să înțeleg, sincer.
Dacă mi-ar fi povestit cineva despre umblătorii albi și Regele Nopții ...
- Probabil că nu mă crezi. - Ba te cred.
Înainte nu credeai. "Grumkini și snarci" i-ai numit. Ții minte ?
- Ai spus că sunt prostii. - Erau prostii. Toată lumea știa asta.
Dar apoi i-a văzut Mormont și i-ai văzut și tu.
Și mă încred mai mult în ochii unui bărbat cinstit, decât în ce știe lumea.
Cum să-i conving pe oamenii care nu mă cunosc
că un dușman în care nu cred vine să-i omoare pe toți ?
Bună întrebare !
Știu că e o întrebare bună, caut un răspuns.
Mintea oamenilor nu e făcută pentru probleme atât de mari.
Umblătorii albi, Regele Nopții, oștirea morților ...
E aproape o ușurare să înfrunți un monstru familiar ca sora mea.
Trebuie să-mi pregătesc oamenii pentru ce va să vină.
Nu-i pot ajuta de aici. Aș vrea să plec.
Nu cred că ai devenit regele Nordului, renunțând atât de ușor.
Toată lumea mi-a spus să învăț din greșelile tatei. Nu te duce în Sud.
Nu răspunde chemării fiicei Regelui Nebun, o năvălitoare străină ...
Și iată-mă. Un neghiob din Nord.
Copiii nu sunt imaginea leită a taților, din fericire pentru noi.
Uneori, năvălitorii străini
și neghiobii din Nord ascund mai mult decât se vede.
Daenerys putea ridica pânzele spre Westeros mai demult, dar n-a făcut-o.
În loc de asta, a rămas și a salvat mulți oameni de o soartă teribilă,
unii dintre ei fiind pe această insulă cu noi chiar acum.
Ai putea să-i întrebi pe ei ce părere au despre fiica Regelui Nebun.
Ea apără oamenii de monștri, ca și tine. E motivul pentru care a venit aici.
Și n-o să meargă în Nord, să lupte cu un dușman pe care nu l-a mai văzut
la îndemnul unui bărbat pe care nu-l cunoaște, după o singură întâlnire.
Nu e o cerere rezonabilă.
Așadar, ai vreo cerere rezonabilă ?
- Ce vrei să spui ? - Poate că ești un neghiob din Nord.
Te întreb dacă-ți pot fi de folos cu ceva.
- Sticla dragonului ? - Da. Sticlă vulcanică, obsidian.
Spune că ai o cantitate imensă aici.
De ce vorbim despre sticlă ? Tocmai am pierdut doi aliați.
Motiv pentru care vorbeam cu Jon Snow, un potențial aliat.
Și ce treabă are "regele Nordului" cu sticla dragonului ?
Se pare că poate fi transformată în arme
care ucid umblătorii albi și oștenii lor.
Sau îi opresc. Îi distrug ... Nu știu cum se spune.
Și tu ce crezi despre această oștire a morților
și despre umblătorii albi, și regii nopții ?
Mi-ar plăcea foarte mult să cred că Jon Snow se înșală.
Dar un înțelept a spus odată că n-ar trebui să crezi ceva
numai fiindcă vrei să crezi.
- Ce înțelept a spus asta ? - Nu-mi aduc aminte.
Încerci să-ți prezinți propriile opinii drept învățăminte străvechi ?
N-aș face niciodată asta. Nu în fața ta.
Motivul pentru care-l cred pe Jon Snow este că e aici.
Pesemne că toți sfetnicii lui i-au spus să nu vină.
Și eu i-aș fi spus să nu vină. Cu toate astea, e aici.
Nu trebuie să-l crezi pe cuvânt. Lasă-l să extragă sticla dragonului.
Dacă se înșală, nu face doi bani. Nici nu știai că era aici.
Nu prețuiește nimic pentru tine. Dă-i ceva fără să-i dai nimic.
Fă un pas spre o relație mai bună cu un posibil aliat.
Ține-l ocupat, în timp ce ne îndreptăm atenția spre Casterly Rock.
Ce-a spus Ser Davos despre
"pumnalul în inimă" pentru poporul lui ? Ai remarcat ?
Trebuie să le îngădui micile lor fantezii. E mohorât în Nord.
E uluitor să vezi așa ceva !
L-am numit după frații mei, Viserys și Rhaegar.
Acum sunt morți amândoi. Și tu ai pierdut doi frați.
Oamenii au crezut că dragonii au dispărut pentru totdeauna, și iată-i !
Poate că ar trebui să regândim cu toții ceea ce credem că știm.
- Ai vorbit cu Tyrion. - Doar e Mâna mea.
Îi place să vorbească.
Tuturor ne plac lucrurile la care suntem buni.
Mie, nu.
Știi că n-am s-o las pe Cersei să rămână pe Tronul de Fier.
Nu m-am așteptat niciodată s-o lași.
Și nu m-am răzgândit cu privire la regatele care aparțin tronului.
Nici eu.
O să-ți dau voie să extragi sticla dragonului și să faci arme din ea.
Dacă ai nevoie de oameni sau resurse, ți le pun la dispoziție.
Mulțumesc.
Deci, mă crezi în ce-l privește pe Regele Nopții și oștirea morților ?
Apucă-te de treabă, Jon Snow.
- Cât avem ? - Patru mii de banițe, doamna mea.
Și asta ce înseamnă ?
Pentru actualii ocupanți ai castelului,
e destulă mâncare pentru un an. Poate, și mai mult.
Și care e cea mai lungă iarnă din ultimii 100 de ani ?
Nu sunt sigur, o să verific cronicile maesterului Luwin.
A păstrat copii ale tuturor mesajelor aduse de corbi.
Îmi spui că nu avem destule merinde.
Mai ales dacă oștirile Nordului se întorc să apere Winterfellul.
Nu, doamna mea, pesemne că nu.
Atunci, trebuie să ne pregătim pentru această eventualitate.
Din orice direcție ar veni primejdia, ăsta e cel mai bun loc s-o întâmpini.
Trebuie să începem să ne umplem depozitele cu transporturi regulate
de la fiecare fortăreață din Nord.
Dacă nu folosim grânele până la finele iernii, o să le dăm înapoi.
Dar, dacă întregul Nord trebuie să se refugieze în Winterfell,
nu vor avea timp să ia cu ei căruțe cu grâne.
- Foarte înțelept, doamna mea. - Maester Wolkan, te ocupi tu ?
Nu acoperă pieptarele cu piele ?
Nu, doamna mea.
Și n-ar trebui ? Odată ce vine frigul ?
Ar trebui, într-adevăr. Iartă-mă, doamna mea.
Tu, de colo, de ce nu sunt acoperite cu piele ?
Comanda îți vine ca o mănușă.
Nordicii sunt toți cu fața spre miazănoapte,
speriați de primejdia de dincolo de Zid.
Așa trebuie.
O cunosc pe Cersei mai bine decât oricine. Dacă îi întorci spatele ...
N-o cunoști pe Cersei mai bine decât oricine de aici.
Voiam doar să spun ...
Că cea care mi-a ucis mama, tatăl și fratele e periculoasă ?
Îți mulțumesc pentru sfatul înțelept.
Una din două : fie morții îi vor învinge pe vii,
caz în care toate necazurile noastre iau sfârșit.
Sau viața va învinge. Și ce va urma atunci ?
Nu lupta în Nord sau în Sud.
Poartă toate bătăliile de oriunde, oricând, în gând.
Toți îți sunt dușmani, toți îți sunt prieteni,
fiecare serie de întâmplări posibile se întâmplă în același timp.
Dacă trăiești așa, n-o să te surprindă nimic.
Vei fi văzut deja orice s-ar întâmpla.
Lady Sansa, la poartă !
Ziua bună, Sansa !
- Mi-aș dori să fie și Jon aici. - Da, am nevoie să-i vorbesc.
Ești ultimul fiu legitim al tatei.
- Acum ești stăpân peste Winterfell. - Nu pot fi stăpân peste Winterfell.
Nu pot fi stăpân peste nimic. Sunt Corbul cu Trei Ochi.
Nu știu ce înseamnă asta.
- E greu de explicat. - Încearcă ! Te rog, pentru mine !
Înseamnă că pot să văd totul. Tot ce s-a întâmplat vreodată.
Tot ce se întâmplă acum.
Deocamdată, sunt doar fragmente. Trebuie să învăț să văd mai bine.
Când se va întoarce Noaptea Lungă, trebuie să fiu pregătit.
- De unde știi toate astea ? - M-a învățat Corbul cu Trei Ochi.
Credeam că tu ești Corbul cu Trei Ochi.
Ți-am spus că e greu de explicat.
- Bran ... - Îmi pare rău pentru ce-ai pătimit.
Îmi pare rău c-a trebuit să se întâmple aici, acasă.
A fost o noapte așa de frumoasă ... Ningea exact ca acum.
Iar tu erai atât de frumoasă în rochia ta albă de mireasă ...
- Trebuie să mă întorc, Bran. - Eu mai rămân puțin.
- Doare ? - Puțin. Mai puțin decât înainte.
Infecția pare să nu mai fie activă.
Neobișnuit. Improbabil. Ți-ar putea fi iertată presupunerea
că tot stratul de piele infectată a fost îndepărtat
și suprafața de dedesubt, tratată cu vreun unguent.
Nu știu nimic despre asta. Am început dintr-odată să mă simt mai bine.
Am presupus că odihna m-a ajutat. Și vremea.
Vremea ... Ești liber să pleci, Ser.
Această cameră e pentru bolnavi, printre care nu te mai numeri.
Tarly, aș vrea să-ți vorbesc diseară în biroul meu.
- Cât e de rău ? - Bănuiesc c-o să aflu diseară.
Unde ai de gând să mergi ?
M-am predat acestei molime din clipa în care am văzut-o.
Știam că mă va ucide sau îmi voi pune eu capăt zilelor înainte.
Daenerys Născută din Furtună m-a convins de contrariu.
Locul meu e alături de ea din nou.
Îi datorez viața. Ei și ție.
Tatăl tău m-a salvat nu doar o dată. Măcar atât puteam să fac.
- Poate că ne vom întâlni din nou. - Nădăjduiesc că da.
- L-ai tratat. - Da.
- Cine ți-a spus să-l tratezi ? - Nimeni.
Cine a interzis oricui să încerce să-l trateze ?
- Parcă îmi amintesc că Domnia Ta. - Cu toate astea, l-ai tratat.
Așa am făcut, da.
Ți-am interzis, fiindcă e primejdios și rareori încununat de succes.
Mai ales, cu cineva de vârsta asta.
Te puteai molipsi și puteai să-i molipsești și pe ceilalți.
Puteai distruge întreaga Citadelă.
Dar n-ai făcut-o. E un tratament meticulos și dificil.
Mulți maesteri experimentați l-au încercat și au dat greș.
Cu toate astea, tu ai reușit. Cum ?
Am citit cartea și am urmat instrucțiunile.
Omul ăla e viu datorită ție. Ar trebui să fii mândru.
- Îți mulțumesc, arhimaestere. - Vino aici.
Toate manuscrisele și pergamentele astea putrezesc aici.
Vreau să le copiezi.
Așteptai o răsplată ?
Răsplata ta e că n-ai fost dat afară imediat din Citadelă.
Ai face bine să începi.
Ai grijă la căpușe. Le place și carnea de om.
Trebuie să găsim flota lui Euron Greyjoy și s-o scufundăm.
Înălțimea Ta, a distrus deja o mare parte din flota noastră.
- Dacă am trimite corăbiile rămase ... - Nu sugeram să trimitem corăbiile.
Ar trebui să mergi tu însăți ?
Corăbiile lui Euron ar putea fi oriunde sau în mai multe locuri.
Ai zbura singură deasupra mării cine știe cât timp ...
N-aș fi singură. i-aș avea cu mine pe Drogon, pe Viserion și pe Rhaegar.
Le poate face cineva ceva ?
Îți pot face ție ceva. O singură săgeată e de ajuns.
Riscul e prea mare. Ești prea importantă.
- Cum rămâne cu Casterly Rock ? - Nepătații vor ajunge curând.
- Și ce-i va aștepta ? - O situație dificilă.
- Știu că venim. - Da.
Cersei crede că scopul meu în viață e să distrug Casa Lannister.
Va fi pregătită.
Casterly Rock n-a mai fost cucerit niciodată.
Oștirea Lannister e aceeași oștire pe care a construit-o tatăl meu.
Bine antrenată și bine aprovizionată, cel puțin 10.000 de oșteni.
Ne vor vedea venind.
Vor fi gata.
Porțile Casterly Rock sunt impenetrabile.
Lupta pentru a urca pe ziduri va fi grea. Vom fi în dezavantaj.
Mulți oșteni vor muri. Exact așa cum a prevăzut tatăl meu.
Un lucru interesant despre tatăl meu ... A construit castelul dintr-o ruină,
a construit oștirea, a construit Casterly Rock așa cum îl știm ...
Dar n-a construit canalele. Era o muncă mai prejos de el,
așa că, l-a însărcinat pe cel mai de jos om pe care i-a putut găsi : eu.
Avea dreptate, eram jos. Anturajul meu, la fel. Femei, în mare parte.
Nu erau bine-venite la castel. Tata nu privea cu ochi buni aceste pudări.
Nu le puteam aduce pe porțile din față sau să le găzduiesc în cameră.
Așadar, în timp ce construiam canalele, am adăugat ceva pentru mine.
Era un pasaj care începea într-o grotă lăturalnică de pe țărm
și ajungea până sub unul dintre principalele turnuri de pază.
Nu există loc mai bun pentru distracțiile murdare decât sub pământ.
Casterly Rock e o fortăreață impenetrabilă.
Dar, după cum a spus odată un bun prieten :
"Dă-mi 10 oameni de nădejde, și o penetrez pe scârbă."
Așa începe.
Vor înfrunta grosul oștirilor Lannister. Vor fi depășiți numeric.
Oștirile surorii mele luptă pentru ea de frică.
Nepătații vor lupta pentru ceva mai înalt.
Vor lupta pentru libertate și pentru persoana care le-a oferit-o.
Vor lupta pentru tine. Și de aceea vor învinge.
N-a mai rămas nimeni.
Ar trebui să fie mai mulți. Mult mai mulți.
Unde sunt ?! Unde sunt ceilalți Lannisteri ?
- S-a terminat. - Da.
Și-acum, vaietele ploii Răsună-n gol pe al nost' castel.
- Am luptat vitejește ? - Pe cât de vitejește puteați.
N-a fost niciodată punctul nostru tare. Trandafiri aurii, într-adevăr.
Fratele tău și noua lui regină au crezut că veți apăra Casterly Rock.
Adevărul e că Casterly Rock nu mai prețuiește prea mult. Pentru mine, da.
Dar amintirile mele din copilărie n-o vor ajuta pe Cersei să păstreze tronul.
- Așa că, i-ai lăsat să ia castelul ? - Deocamdată. Nu-l vor păstra.
Flota lui Euron Greyjoy le-a ars corăbiile
și am golit cămările înainte să plecăm.
În cele din urmă, vor fi nevoiți să-și abandoneze poziția
și să mărșăluiască prin tot Westerosul.
Și ți-ai luat oștirea, adevărata oștire, și te-ai dus unde nu erau.
Așa cum mi-a făcut mie Robb Stark în Pădurea Șoaptelor.
- Eșecurile ascund mereu învățăminte. - Da. Pesemne că ești înțelept deja.
Tatăl meu mi-a spus mereu că învăț greu.
Dacă era atât de isteț,
de ce n-a cucerit Highgarden din clipa în care v-au secat minele de aur ?
Bănuiesc c-o să-l întreb eu însămi destul de curând.
Nu mai am ocazia de a învăța din greșeli.
Cum ai s-o faci ? Cu sabia aia ?
A fost sabia lui Joffrey, nu ? Nu c-ar fi folosit-o vreodată.
- Cum i-a spus ? - Plânsetul Văduvei.
Era un mare neisprăvit, nu-i așa ?
Am făcut lucruri de nedescris ca să-mi apăr familia.
Sau le-am urmărit făcute de alții, la porunca mea.
N-am avut niciodată remușcări. Erau necesare.
Și am făcut tot ce mi-am imaginat necesar pentru siguranța Casei Tyrell.
Dar sora ta a făcut lucruri
pe care n-am reușit să mi le imaginez.
Asta a fost greșeala mea principală : un eșec de imaginație.
- E un monstru, știi asta ? - Pentru tine, poate. Și pentru alții.
Dar, după ce vom învinge și nu va mai rămâne niciun dușman ...
Când oamenii vor trăi în pace în lumea construită de ea,
chiar crezi că-și vor frânge mâinile din cauza metodelor ei ?
O iubești. Chiar o iubești ! Biet neghiob !
- O să-ți aducă sfârșitul. - Posibil.
Dar n-am nimic de câștigat, dacă discut asta cu tine, nu ?
Cu cine altcineva să vorbești ? Ai putea avea o garanție mai bună
că lucrurile pe care le spui vor rămâne între noi ?
Dar poate că ai dreptate.
Dacă te-a împins până aici, lucrurile ți-au scăpat de sub control.
Da. Așa e.
Femeia asta e o molimă.
Regret c-am ajutat la răspândirea ei. Și tu vei regreta.
Cred c-am terminat aici.
- Cum o să se întâmple ? - Cersei a avut câteva idei.
Să fii biciuită pe străzi
și să ți se taie căpățâna în fața Fortăreței Roșii.
Să fii jupuită de vie și atârnată de zidurile Debarcaderului Regelui.
Am convins-o să renunțe la ele.
- O să simt durere ? - Nu, m-am încredințat că nu.
Asta e bine.
Nu mi-ar plăcea să mor ca fiul tău. Cu mâinile la gât,
făcând spume la gură, cu ochii injectați și pielea purpurie ...
Cred că te-ai simțit groaznic, fiind cavaler în Garda Regelui și tată.
Până și eu m-am simțit groaznic.
O scenă cutremurătoare. Nu asta avusesem în gând.
Vezi tu, nu mai văzusem otrava la lucru până atunci.
Spune-i lui Cersei. Vreau să știe că am fost eu.